Vad fan menar du med att du inte vill ha det?
- Jessica... - Varför, Bill?
Du vet inte ens, gör du det?
Jag vet inte hur jag ska förklara mig-
- förutom att säga att jag har accepterat mitt öde.
Och det skulle vara gott och väl om du var tvungen, men det är du inte.
Allt du behöver göra är att dricka fittans blod-
- och allt det här är över.
Även om jag uppskattar ett fängslande karaktärsdrama-
- så finns yakuza däruppe-
- så behöver jag påminna er om att dra ner på volymen?
Vad det än är, vad du än gör-
- får du inte gömma dig bakom ordet "öde".
Botemedlet finns för fan där.
Titta på henne. Hon är ditt öde.
Hon är din lott i livet.
Om du inte dricker hennes blod-
- gör du ett val, Bill.
Ett val du inte behöver leva med-
- men vi behöver det, Jessica och jag.
Du har rätt.
Tack och lov.
Jag gör ett val.
Jag väljer den sanna döden.
- Fan ta dig, Bill. - Jessica.
Titta inte på mig så där.
Jag är med henne. Jag vill veta varför.
Jag kan inte.
Försök!
Det finns inga ord.
Du borde gå.
Och inte ett ord om Sarah till någon.
Jag förstår.
Bill?
Jag vill att du släpper mig.
- Jessica... - Gör det.
Jessica Hamby...
...som jag vet att du vet...
...ville jag aldrig göra dig till vampyr.
Att förvandla dig var straffet-
- för att ha tagit livet av en av vår sort.
Jag är så stolt-
- över vampyren du har blivit-
- och jag vet att du kommer att klara dig på egen hand-
- alldeles utmärkt när jag är borta.
Jag avstår från vår blodskoppling-
- och mitt herravälde över dig som min avkomma.
Som din skapare, Jessica-
- släpper jag dig.
Gråt på min jacka, du betalar för den, raring.
Jag är ledsen, Sookie.
Det är säkert.
- Du kan komma ut. - Tack.
- Vart tog du vägen, Sam? - Sookie?
Vill du att jag väntar utanför?
Jag vill faktiskt inte vara ensam.
"Käraste Sookie, om du läser det här brevet-
- har du antagligen redan listat ut att jag är borta.
Jag antar att du inte har glömt Nicoles lilla utbrott häromkvällen..."
Sanningen att säga, Sook, vet jag inte om hon har rätt eller fel om vår stad.
- Tack, gullet. - Inga problem.
- Den lilla tjejen gör bakåtvolter härinne. - Jaså?
Och hon säger att vi alla är galna.
Jag tror vi bara är motståndskraftiga. I vilket fall finns det två saker jag är säker på.
Den första är att jag älskar Nicole väldigt mycket.
- Hallå, hallå, inte en jävla chans, gullet. - Jag har den.
- Det har du inte. - Jag hade den nästan.
- Ja, du hade den nästan. Jösses. - Jag är ju fortfarande stark.
Jag vet att du är stark, men du måste vila. Kom och sätt dig.
Den andra att det inte finns en chans att jag missar att se mitt barn växa upp.
Så som jag ser det lever vi två liv här på jorden, Sookie.
Det första är för oss själva.
Det andra är för våra barn.
Och vi måste lära dem det vi vet-
- det vi har lärt oss.
Missuppfatta mig inte, Sookie. Det här är ett farväl.
Ju äldre jag blir desto mer inser jag att världen inte är så stor-
- som jag brukade tro.
Och jag är bara i Chicago.
Och det är bara ett stenkast.
Nicole och jag skulle gärna vilja att du kommer efter att barnet har fötts.
Fundera på det, okej?
Tack för att du gör det här, raring.
- Jag vet vad du ger upp. - Jag vinner...
...mycket mer än jag förlorar.
Okej.
Jag vill att du ska veta att efter allt vi har gått igenom, Sookie...
- "Så älskar jag dig. ...så älskar jag dig.
Sam."
- Arlene? Knack, knack. - Sookie, är det du?
Ja, jag ville inte smyga mig på dig.
Jag tog med Jessica.
Det här borde inte bli konstigt alls.
- Hej, rödtott. - Hej.
Vad händer här?
- Såg du "Field of Dreams"? - Nej.
Säg det, Big John.
"Om man bygger det kommer de."
- Ja, det gör de. - Jag fattar inte.
Så som jag ser det är affärerna usla just nu-
- men de kommer aldrig att förbättras om vi inte öppnar.
Så jag bestämde mig för att börja ikväll, vi skulle gå till jobbet ändå-
- och vänta på att kunderna ska komma tillbaka.
Men under tiden-
- blir det fest bara för oss.
Så kan jag ge dig något att dricka?
Nej, tack. Inte just nu.
Mår du bra, Sook?
Sam är borta.
- Vad? - Han är borta.
Kan vi prata en stund?
Vad händer?
Han lämnade ett brev åt var och en av oss.
Jag hittade dem i hans husvagn.
Okej.
Mitt var rätt intensivt, så jag tänkte-
- att du kanske inte vill läsa det inför en massa folk.
Ja, det här är nog lämpligare-
- med tanke på omständigheterna. Tack.
- Vill du vara ensam? - Nej, raring. Du kan stanna.
Andy?
"Käre sheriff Bellefleur, jag avgår.
Högaktningsfullt, Sam Merlotte."
- Är det allt? - Det är allt.
Så hela grejen med att stänga dörren?
Helt onödigt.
Visst, Arlene. Är det rostfritt stål?
Hej, Jess.
Hör på, jag är ledsen för hur allt blev.
Jag känner inte till mycket om dig.
Vad pratar du om?
Häromkvällen hos Sookie-
- efter att du gick-
- sa Lafayette något till mig som lät väldigt vettigt.
Han sa att han kände till saker om dig-
- som jag inte gjorde.
Att jag inte kände till dem för att jag inte brydde mig om att fråga.
Förlåt-
- för att jag aldrig frågade.
Det är okej.
Är ni två lyckliga tillsammans?
Ja.
Ja, jag tror att vi blir det.
Då är jag glad för din skull.
Tack.
Kan du göra mig en tjänst?
Ja, vad som helst.
Se till att Sookie kommer hem tryggt.
Självklart.
Vart ska du?
Jess?
Hör på, jag är stolt över att du är en hjälte och allt, Hoyt-
- men jag tror vi behöver prata.
- Om vadå? - Om vadå? Om igår kväll, Hoyt.
Om att du inte ville ha barn.
Du är skyldig en förklaring. Tycker du inte jag förtjänar det?
Jag älskar dig, Brigette.
Om jag ville ha barn-
- skulle jag vilja ha dem med dig.
Jag bara...
Jag vet bara inte om jag är där i livet.
Det är allt. Det är allt det handlar om.
Vem var den rödhåriga igår kväll?
Vilken rödhåriga?
Vampyren.
Den som du blev helt tagen av efter att du räddade hennes liv?
Sydstatstjejen med ögonfransar som är flera dagar långa.
Brigette, jag hade aldrig sett henne innan.
Jag har aldrig sett en rödhårig vampyr tidigare.
- Men du vet vem hon är nu, visst? - Fan också.
- Vad? - Kan vi bara prata...
...utan att du är på mig?
Var var du idag medan jag var här och packade-
- så att du inte skulle behöva hantera känslobördan?
Var var du?
Jag var med assistent Stackhouse.
Var du med Jason? Hela dagen?
Du gick ingen annanstans? Du gjorde inget annat?
Okej.
Okej, jag träffade henne.
- För helsike, Hoyt. - Inget för helsike.
Hör på, jag hade aldrig sett henne-
- och jag har ingen aning om vem hon är och det är sant.
Jag sitter med Jason på Merlotte's eller Bellefleur's-
- eller vad fan det kallas nu och han berättade att hennes skapare är döende.
Okej, så du känner inte henne, men hennes skapare?
Ja. Han var den första vampyren jag träffade.
Han har alltid varit schysst och hade ett jätteintressant liv.
Mannen är döende. Jag ville hjälpa till.
Så jag gick till kliniken, gav blod, tog med det tid-
- så han hade nåt att äta, det är sanningen.
Svär du på att du inte ljuger, Hoyt?
Jag svär på att jag inte ljuger för dig.
- Förlåt. - Det är okej.
Nej, det är det inte.
Jag känner dig bättre än så. Jag antar att jag bara inte känner dig här eller så.
Älskling, det är okej.
Jag lagar middag åt oss, vi glömmer alltihop.
Hoyt?
Hoyt, kan du öppna dörren, snälla? Jag... Jag behöver prata med dig.
- Vem är det? - Jag vet inte, gullet. Jag vet inte.
Vad vill du?
Förlåt, Hoyt. Jag är verkligen ledsen.
- Det här är så... - Jess, hur är det fatt?
Så du känner henne ändå?
Hör på, jag vet att jag inte borde vara här-
- men får jag komma in, snälla?
Nej, det får du inte. Hoyt, din jävla lögnare.
Han ljuger inte.
Det gör han inte.
Jag känner honom, men han känner inte mig.
- Det är inte ens möjligt. - Jo, det är det. Lita på mig.
Det var därför jag kom hit. För att berätta för honom... Berätta för dig...
- Berätta vad? - Om oss.
Hoyt, du och jag, vi var...
...ihop.
- Vad? - Vi bodde ihop...
...och vi var så lyckliga.
Och sen gick jag...
...och sabbade allt. - Du måste gå.
- Vänta lite. - Nej, jag tänker inte vänta.
Hör på, jag är så förvirrad just nu och vet inte vad fan som pågår-
- men jag vet att jag inte vill lyssna på det.
Jag kan inte.
Om du vill lyssna på det kan du göra det, men gör det utanför.
Och vet om att om du går ifrån mig nu-
- är det slut mellan oss.
Förstår du?
Jag är ledsen, Brigette.
Jessica?
Vill du berätta vad som pågår?
Bill släppte mig ikväll.
Jösses, jag är ledsen.
Varför?
Det finns ett botemedel...
...men han vägrade dricka det.
- Jag är förvirrad. - Jag också.
För det fanns rätt framför honom.
Räddningen fanns där och han ville inte ta den.
- Hur kommer det sig? - Jag vet inte.
Jag tror inte ens han vet själv, men jag... Jag kan förstå.
Jag kan förstå att man accepterar sitt öde-
- om man är tvungen, men om man inte är det?
Det förstår jag inte.
Men du trodde att jag skulle förstå.
Jag trodde att du skulle förstå mig.
Du var den första man som jag älskade på riktigt.
Jag är ledsen att jag sabbade allt med din flickvän.
Hon verkar ju väldigt rar och allt.
Det är bara det att jag visste att du var här-
- och jag kunde inte komma på någon annan jag ville vara med-
- en sådan här natt.
Och det är det mest själviska jag nånsin har hört.
Det kanske det är.
Men oavsett skäl-
- spelar det ingen jävla roll just nu.
Jag vill att du ska se om du kan ta ett andetag.
Och när du har tagit det vill jag att du berättar om oss.
Okej. Du är okej.
Du är okej.
Det är okej.
Stackhouse.
Hej, jag...
Förlåt att jag stör-
- men du är den enda jag känner i den här stan...
...så tror du att du kan hämta mig? - Visst, men vem är det?
Det är jag, Brigette.
Hoyts Brigette?
Inte nu längre.
Fan. Vad hände?
Den rödhåriga vampyren från igår kväll dök upp och...
Hallå, hallå, Jessica?
Ja, och hon började prata om-
- hur hon och Hoyt var ihop förut.
Och jag vet inte, alltihop blev en enda röra.
Okej, gör dig redo, Brigette-
- för det kommer att bli ännu rörigare när jag kommer dit.
Jag är på väg.
Vad har ni lagat?
Étouffée och dirty rice.
- Jag gillar inte dirty rice. - Tyst, det gör du visst.
Big John, sätt dig. Lafayette sköter köket.
- Gärna, bossdamen. - Okej då.
- Du är en rar bossdam. - Jag försöker.
Big John vet vad han gör därinne med den här.
Ska du inte göra oss sällskap, Sookie?
Jag tror inte det, raring.
Raring?
Mår hon bra?
Jag är strax tillbaka.
Få se vad vi har här.
Sookie. Är du inte hungrig?
Keith äter inte. Ska jag fråga om han kan skjutsa hem dig?
Du och Keith, va?
Ja, jag antar det.
Vi går väldigt försiktigt fram-
- eftersom vi inte kan ha sex-
- för det skulle döda honom om vi hade det, men ja.
Jag typ gillar honom.
Vem kunde ha trott det? Arlene Fowler och en vampyr.
Du behöver inte berätta för mig hur konstigt det låter.
Har du nåt råd åt mig?
Du vill inte ha mina råd.
Inte när det gäller att dejta vampyrer.
Bill är döende.
- Vad? - Jag gav det till honom.
Hepatit V.
Gullet. Jag visste inte ens att du var smittbärare.
Inte jag heller-
- så jag gav honom blod innan vi gick till Fangtasia häromkvällen.
Och han är redan sjuk?
På grund av det jag är. På grund av-
- mitt blod.
Han blir sämre snabbt.
Fan.
Hur gör du det?
Vad då?
Kämpar vidare?
Du har börjat om så många gånger.
Hur gör du det?
Tja, det hjälper när ens exmake-
- kommer till en i en dödsvision och säger åt en att göra det.
Men utan det-
- är det första man måste göra-
- är att bestämma sig för att man vill.
Jag höll igen med Alcide-
- för att jag aldrig riktigt släppte Bill, inte sant?
Jag tror du kan ha gjort det, raring.
Det var orätt mot honom.
Jag vill inte göra det mot någon igen.
Något säger mig att du inte gör det.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
Kom igen. Få något att äta.
- Jag gillar inte heller dirty rice. - Lägg bara lite på tallriken.
Ät runt det. Okej, dags att hugga in.
Tack för att ni väntade. Lafayette, dags att äta.
- Kom hit. - Släpa hit dig.
Kommer strax, hora.
- Det här är så vackert. - Åh, jag vet.
Eric.
Kom in.
När Pam hittade mig i Frankrike kände jag likadant som du gör.
Nihilistisk.
Redo att dö.
Jag ville dö.
Sjukdomen förstör inte bara kroppen...
- Det är inte sjukdomen, Eric. - Ingen pratar om det, men den attackerar...
Den attackerar själen.
Varför är du här?
Jag kom för Sookies skull.
Det du gör mot henne är samvetslöst.
Jag gör det här för Sookies skull.
Allt jag gör gör jag för henne.
Försök lyssna på henne då.
- För det här är inte det hon vill. - Men det är det hon behöver.
Hon älskar dig.
Hon lär sig att älska någon annan.
Men inte medan jag finns kvar.
Ha inte för höga tankar om dig.
Om hon inte hade varit fe-
- hade hon inte dragits till oss.
Vi hade inte dragits till henne.
Till syvende och sist måste du medge det.
Det är hennes ljus som drar i oss-
- precis som hon dras till vårt mörker.
Var sjukdomen så långt gången att du upplevde feberdrömmar?
Jag hade några stycken.
Innan jag kom till Fangtasia ikväll-
- drömde jag att Sookie vaggade ett barn till söms.
Det var vårt barn antar jag.
Hon sjöng en vaggvisa och nattade bebisen.
Och jag kom bakom henne, inte för att ta del i det-
- utan för att observera det, antar jag.
Jag tittade över axeln och såg till sist vårt barn.
Och det var ett tomrum.
Ett svart tomrum.
Sookie hade fött döden.
Fan.
Det är det vi är, Eric.
Det är allt vi kan ge henne.
Jag har ljugit för henne, hotat henne-
- nästan våldtagit henne.
Och ändå, som en nattfjäril till en flamma, återvänder hon alltid till mig.
Hon kan inte släppa mig.
Jag vill befria henne.
Kan du prata med henne åt mig?
Vad?
Fråga henne om jag kan hälsa på henne ikväll.
Hon behöver förstå det här beslutet.
Hon förtjänar att veta-
- men jag kan inte förklara det för henne om hon inte ger mig chansen.
Snälla.
Jag är över tusen år gammal, Bill.
Om jag hade talang för äktenskapsrådgivning-
- tror du inte att jag hade listat ut det vid det här laget?
Det blir den sista tjänsten jag ber dig om, Northman.
Och det är ett löfte.
Ja, jag ska prata med henne.
Jag följer dig till dörren.
Nej.
Spara på krafterna.
Jag var tvungen att berätta.
Vänta.
Åh, fan.
- Jason, vad gör du? - Fan ta honom.
Brigette ringde. Hör på, kompis. Jag vet inte hur mycket Jessica berättade...
Hoyt.
Jason?
Hallå där.
Hallå, Jason, vakna.
Är du där?
- Förlåt. - Hej, jag är inte...
Fan också.
Jag får inte låta nån annan köra polisbilen.
Vart ska vi?
Du måste till sjukhuset.
Du måste ha hjärnskakning efter att ha slagit i backen.
Jag har haft många hjärnskakningar. Hur länge var jag borta?
Cirka fem minuter.
Fem minuter är inget.
Dessutom jobbar ingen natt på sjukhuset numera.
Vi åker hem till mig.
Är du säker på att jag inte besvärar dig?
Självklart inte.
Hör på, Brigette.
Det är något...
Innan vi kommer dit är det något jag måste berätta för dig.
Okej.
Vi ska inte att ha sex ikväll.
Okej?
Hoppas du förstår.
Jason, jag gjorde precis slut med Hoyt.
Mitt hjärta är krossat.
Vad får dig att tro att det finns-
- en värld där jag skulle vilja ha sex med dig ikväll?
Lita på mig, Brigette, det behövde sägas.
Vad händer?
Jag gör dig blond igen.
Nej, ingen dog-
- men någon gör det om jag måste tillbringa en natt till i Louisiana.
Nej. Nej, förlåt. Snälla...
Var snäll och kalla inte på din chef. Jag hotade dig inte.
Allt jag säger är att det är av största vikt-
- att jag kan åka tillbaka till Anchorage i morgon.
De gör det inte?
Vänta lite.
Nej, det kostar mig 1200 dollar-
- om jag inte får begravningsrabatt, vilket jag inte får.
Är det en man eller en kvinna?
En kvinna.
Jag fixar det.
Min vän vill prata kort med dig.
Hallå, det här är Jason W. Stackhouse-
- vicesheriff i Renard Parish.
Vem talar jag med?
Marlis, va?
Du har ett vackert namn, Marlis.
Jag skulle kunna säga det hela dagen.
Marlis, Marlis.
I vilket fall, Marlis-
- jag vet inte om du är medveten om att vår lilla stad-
- Bon Temps-
- har attackerats under senaste veckan.
Ja. Ja, det har inte varit vackert.
Och min vän här, Brigette-
- lider av...
Av posttraumatiskt stressyndrom.
Som polisman-
- är det min uppgift att se till att hon kommer i säkerhet.
Kan du hjälpa mig göra mitt jobb?
Visst kan du det.
Du sitter väl framför din dator?
Då är allt du behöver göra, Marlis-
- är att trycka på en knapp.
Trycker du på den?
Kom igen nu, tryck på den.
Det kommer att kännas så bra, jag lovar.
Duktig flicka, Marlis.
Jag säger till henne.
Ja, du också, raring. Hej då.
Hon sa att hon ska mejla bekräftelsen-
- och tackar för att du valde Delta.
Tack, Jason.
Ja, det var så lite.
Det är faktiskt inte så lite för mig.
Så tack ska du ha.
Ja.
God natt.
Ska inte gå in dit.
Ska bara gå och lägga mig.
Och det ska fan du också.
Du borde verkligen låta mig läka dig.
- Får jag ställa en fråga? - Javisst.
När vi var utomhus förut sa du...
...att skälet till att vi gjorde slut var att du inte var redo.
Det var jag inte.
Så om du inte var redo då?
Jag var ung.
Och omogen.
Jag menar, jag var...
Jag var en 17-årig tjej-
- som hade fått hemundervisning som plötsligt-
- blev vampyr.
Och innan jag fick chansen-
- att utforska den mörka sidan eller lista ut-
- vem jag var eller vad jag ville...
...så träffade jag dig.
Du säger att jag visste vad jag ville.
- Ja. - Och gjorde du det?
Utforskade din mörka sida?
Ja.
Och?
Och när du sköt Violet...
...räddade du faktiskt mitt liv två gånger...
...för då jag sitter här med dig just nu-
- är det första gången jag har kunnat se-
- någon sorts framtid för mig själv-
- på väldigt länge.
Du kan läka mig nu.
Om du vill.
För helsike.
Jag behöver ta av munkavlen. Är det okej?
El munkavlo, jag behöver ta borto.
Skit samma.
Hör på, fittläpp.
Jag ska ta av munkavlen. Jag kan inte få in folien dit den behövs annars.
Men missta inte det för snällhet-
- eller en inbjudan till att skrika för om du gör det-
- kommer dessa män troligen att döda mig.
Och om jag är död-
- går det inte att veta vad de tänker göra med dig.
Förstår du mig?
Duktig flicka.
- Tack. - Ner med hakan.
- Kan jag få ett glas? - Jag sa...
...ner med hakan.
- Vad kommer att hända mig? - Du påminner mig om Maria.
Maria från Betania?
Från horhuset jag skötte.
Ja, "horhus" förstår de. Självklart.
Maria kom till mig när hon var yngre än du. Jag vet inte, kanske 16 eller 17.
Hon var mycket sötare än du nånsin var-
- men på det här sättet är ni likadana.
Hon tyckte att hon var för god för att vara hora.
Hon kunde inte se att hon var född hora-
- och att hora var allt hon nånsin skulle bli.
Låter inte det väldigt likt dig?
Tänker ni sälja mig?
Det kan du hoppa upp och sätta dig på.
Men det kommer att finnas New Blood.
Varför?
New Blood är ingen permanent lösning, Sarah.
Men du är äkta vara.
En drink från dig och en vampyr är så gott som ny.
Om du spelar dina kort rätt-
- kan du bli den högst betalda fnasket i historien.
Hallå.
Hej.
Fick du nån sömn?
Nej, huvudet snurrar.
Dessutom är jag utsvulten.
Allt jag har är öl-
- och de här ärtorna.
Öl låter bra.
Kan du hämta en åt mig?
Ja, visst.
Vad tittar du på?
Det är en infomercial.
Världen går under, men Cindy Crawford-
- och hennes franska läkare vill fortfarande sälja hudvårdsprodukter till oss.
Det är helt jävla puckat.
- Skål. - Skål.
Om det hade varit en man då?
Vad?
I telefon tidigare.
Med flygbolaget. Om?
Om det hade varit en man?
Tja, jag... Jag hade ändå försökt.
Men jag tvivlar på att jag kunde ha hjälpt dig.
Så vad är det? Du vet hur man handskas med kvinnor?
Alla är ju olika.
En del saker är svåra, andra går lätt.
För mig var matte svårt.
Inte tjejer.
Det är för att du är rar.
Och snäll.
Det har inget med ditt utseende att göra.
Och om du intalar dig det lurar du dig själv.
Brigette, om jag var rar och snäll skulle inget av det här hända.
Inget av vad?
Vad jag har hamnat i här?
Är du säker på att du vill höra det här?
Ja.
Hoyt och jag var bästa vänner.
Vi växte upp ihop.
Vi spelade amerikansk fotboll.
Från knatteligan till gymnasiet.
Vi gjorde allt ihop.
Den enda som skilde oss åt var tjejer.
När vi gick ut slutade det alltid med-
- att jag gick hem med nån tjej jag var ihop med eller just hade träffat-
- men Hoyt gick alltid hem till sin mamma.
Tills en kväll-
- då Jessica gick in på Merlotte's.
Och enligt vad Hoyt sa vad det kärlek vid första ögonkastet.
Fan.
Förlåt. Jag ska sluta nu.
Nej, snälla, gör inte det.
Snälla.
De var fantastiska tillsammans.
Sättet de fungerade tillsammans.
Sättet de passade ihop på.
Och jag sabbade allt.
Än värre var-
- att jag försökte urskulda mig-
- med att jag drack hennes blod innan, men... Jag kunde skippat att ha sex med henne.
Folk gör ju det hela tiden.
Skippar att ha sex med folk de inte borde ha det med.
Fast inte jag.
Jag kunde inte leva med mig själv.
Så jag gick till Hoyts arbete och berättade för honom.
Han spöade upp mig-
- och jag lät det hända-
- för han förtjänade att vinna efter vad jag gjorde mot honom, Brigette.
Och efter att han hade klått upp mig-
- stod han över mig och sa något jag aldrig glömmer.
Han sa att det han och Jessica hade var äkta och att jag aldrig skulle få det.
Inte med henne, inte med någon-
- för det var något inom mig som saknades.
- Det var inte rättvist av honom. - Visst var det det.
Allt han sa förtjänade jag.
Jag förtjänade värre.
I vilket fall, innan Hoyt flyttade till Alaska bad han Jessica att radera hans minne.
Han sa att han inte ville minnas henne eller mig.
Det var så hon mindes honom fast han inte mindes henne.
Ingen ljög för dig och du valde inte fel kille.
Du råkade bara välja en kille som redan hade träffat tjejen han skulle vara med.
Han mindes henne bara inte.
Men det gör de, Brigette.
Hoyt och Jessica hör ihop.
Kom så går vi.
Vart ska vi?
Till sängs.
- Brigette, jag sa ju... - Jason, kom igen.
Jag ska lära dig hur man skippar att ha sex med någon.
Gonatt, allihop. Gå raka vägen hem.
- Gonatt, allihop. - Gonatt.
- Det var en trevlig kväll, visst? - Ja, det var det.
Sookie.
Eric?
Kan vi prata?
Det är okej. Ni kan åka.
- Säkert? - Ja.
Jag hälsade på Bill ikväll.
Gjorde du?
- Du verkar överraskad. - Jag visste inte att du brydde dig.
Det finns väldigt få personer i världen jag bryr mig om.
En liten handfull vampyrer-
- och dig.
Vad sa han?
Gav han dig nåt skäl till varför?
Sa han något annat än "därför"?
För jag svär vid Gud-
- att prata med honom ikväll var som med ett självmordsbenäget småbarn.
Inte längre.
Han vet exakt vad han gör och varför han gör det.
Du borde prata med honom.
Nej.
Nej?
Fan ta honom om han vill dö.
Vem är ett småbarn nu?
Jag är rädd.
Döden är skrämmande.
Jag har undvikit den i tusen år.
Hur mycket tid tror du att han har kvar?
Jag vet inte.
Men han skulle vilja besöka dig ikväll.
Vad kommer han att säga?
Att han gör det för din skull.
Det är absurt.
Nej.
Inte när du hör det från honom.
Kan jag skjutsa hem dig?
Du har ingen bil.
Det är jag medveten om.
Hur känns det?
Konstigt.
Men bra?
Det är... Det är rätt jävla underligt, men ja.
- Ja. - Vad var det jag sa?
Vad gör vi nu?
Berätta något om dig själv som du aldrig har berättat för nån.
- Vad som helst? - Bara vad som faller dig in.
Skulle det hjälpa om jag började?
Åh, ja. Kanske det.
Okej.
Jag har en.
Jag fuskade på ett prov en gång.
Åh, nej, du är en kallhamrad brottsling.
Egentligen hjälpte jag någon annan att fuska, men det är ändå fusk.
Du hjälpte nån att fuska. Jag fuskade med tjejer hela tiden.
Retas inte.
Hallå, jag sa att jag inte skulle korsa gränsen, men inget om att inte retas.
Det var en stor grej för mig och jag berättade aldrig för nån.
Så nu är det din tur.
Åh, ja.
Okej.
Jag gillar rosa.
Rosa?
Bra. Det var bra.
Men någon annat?
Kanske något lite djupare?
Minns du hur du och Hoyt bråkade om att han inte ville ha barn?
Ja, jag tror inte att jag glömmer det på länge.
Jag vill ha barn, Brigette, jag menar jättemycket.
Men tänk om jag får en flicka?
Vad är det med det?
Tänk om hon träffar en kille som jag?
En kille som du?
Hoyt hade fel om dig, Jason.
Om vadå?
Det finns inget inuti dig som saknas.
Allt som en man ska vara-
- finns redan därinne, jag lovar.
Och din dotter skulle ha tur om hon träffade en kille som du.
Tack för skjutsen.
Jag har aldrig sett Bon Temps från ovan på det sättet.
Din telefon ringer.
Det är nog Bill.
Du kan komma in om du vill.
God natt, ms Stackhouse.
- Hallå? - Pratade du med Eric?
Han släppte faktiskt precis av mig.
Får jag besöka dig?
Vore det bättre om jag kom till dig?
Nej, Nej. Jag är på väg.
ÄLSKAD HUSTRU
Tänkte du berätta för mig att du inte ska dö?
- Eller spelar jag ingen roll alls för dig? - Ginger!
Vad?
Jag tillbringade hela natten med att flyga runt och hjälpa andra med deras relationsproblem.
Låter det som jag, tycker du?
Nej. Nej, det gör det inte.
Nej, så om du känner dig lite övergiven för att du inte var den första personen-
- jag rusade till när jag blev botad så ber jag om ursäkt.
Och jag skulle vilja gottgöra dig genom att knulla dig.
Hörde du mig inte, Ginger.
Du och jag ska knulla till sist.
Verkligen?
Ska vi verkligen knulla?
Nu gör vi det, gullet.
Var föreställde du dig det?
Var föreställde du dig att vi gjorde det?
På tronen.
På tronen får det bli.
Vad händer härnäst?
Jag sitter grensle över dig.
Gör det då, Ginger.
Min hepatit V då?
Jag är immun.
Ginger?
Det var helt jävla fantastiskt.
Tack.
Klarar du dig?
God natt, Ginger.
Pamela?
Pam?
Eric?
Var var du i natt?
Jag träffade några vänner.
Din vampyrälskare från igår kväll, Sookie Stackhouse?
Nej.
Skäms, mr Northman.
Jag erbjuder dig världen och varje gång erbjuder du mig bara lögner.
Känner Sookie Stackhouse till Sarah?
Gör hon det?
Om du skadar henne är jag inte med längre.
Och du behöver mig.
Inflytandet du tror att du har-
- är direkt proportionellt mot tålamodet jag har kvar med dig.
Och jag börjar få slut på tålamod, mr Northman.
Ett sista rep.
God natt.
Stopp.
Hon vet.
Äntligen.
Lite ärlighet.
Var bor ms Stackhouse?